Tekster: PrimeText International
Tekstadministration: www.primetext.tv PrimeText International
De djævelske
"Et maleri er altid moralsk, når det er tragisk -
- og viser det skrækkelige, det skildrer." Barbey d'A urevilly
Delassalle-kostskolen
- Rektor... - Ja?
- Der skal ringes med klokken. - Gør det. Jeg tømmer selv bilen.
- Salaten er rådden. - Det er ikke dig, der betaler.
Op på række! Og vær stille.
- Charmerende unger. - Det bliver rart at slippe for dem.
Ud med jer.
- Har De ondt i øjnene, kære kollega? - Jeg har slået mig.
De er tidligt oppe. Jeg hørte stemmer fra Deres værelse ved firetiden.
Den kyske kvinde holder af at se solopgangen, ikke sandt?
- De var for længe hos jesuitterne. - Ikke alle smides ud af skolen.
- Tiene, señora. - Tak.
Hvor er den fin.
Vi trænger til ferie. Kroppen skal afgiftes.
Jeg skal ikke noget i morgen. Hvad skal De i helligdagene?
Jeg skal hjem til Niort, Deux Sèvres.
- Fru rektor bliver kold. - Dens duft varmer mit hjerte.
Den er smuk, men med al den regn foretrækker jeg min paraply.
Hos mig ville De gå med sombrero og slappe af i en hængekøje.
Det er lidt letsindigt af en lærer.
Var din lærer sådan, José?
- Ja, og han red på hest til skole. - Det vænner jeg mig aldrig til.
Jeg sagde hest for at glæde ham, men det var et muldyr.
Smut ud og leg, Josélito.
- Hvad er der sket? Miguel? - Ja, Michel. Hvem ellers?
- Har I været oppe at toppes igen? - Ja, hvordan kunne du holde det ud?
Han har ikke altid været sådan. Han gjorde mig lykkelig.
Ja, på grund af dine penge.
Hvorfor prøver du at være så ond? Er livet ikke svært nok?
Kald mig reaktionær, men jeg synes, at det er noget overraskende.
Hustruen trøster elskerinden. Nej, nej og nej.
Jeg er nødt til at gå. Jeg er gårdvagt i dag.
Pas på dig selv. Tænk på dit hjerte. Lad de andre arbejde.
- Kom. Jeg skal vise dig noget. - Hvad?
Noget...
- Hvad laver I? - Ikke noget.
Ligesom ungerne. Ikke noget.
- Giv mig et kys. - Se dog, hvordan jeg ser ud.
Hvad med dig, Cricri? Får din mand ikke et kys?
Nå, du...
- Er du ikke gårdvagt i dag? - Se dog, hvordan hun ser ud.
- Ja, hun trænger til frisk luft. - Og sko. Har du set sålerne?
Jeg har sagt til hende, at hun skal købe nogle sko.
- Udseendet er ligegyldigt for syge. - Jeg er ikke syg.
- Hun er skrøbelig. - Det var hun, da hun kom hertil.
Nu er hun en smuk lille ruin, og ruiner er uforgængelige.
Hun overlever os alle. Ikke sandt?
Nå, ud at lege med jer.
Jo, en lille brun flaske, og det var ikke parfume.
De smugdrikker sammen.
- Hvad var der så i flasken? - Whisky, din idiot.
Jeg vil helst ikke tale mere om det.
Patard, hvis De vil holde ferie her, får De god tid til at tegne.
De hørte, hvad fru rektor sagde, hr. Patard.
De må gerne gå igen. Af sted.
- Jeg ville ikke straffe ham, Miguel. - Så skulle du ikke have truet ham.
Han klarede engelskprøven flot.
Det skal ikke være en undskyldning for at ødelægge noget.
Jeg ville ikke fortryde det.
Jeg vil ikke. Jeg kan ikke. Jeg tør ikke at blive skilt fra ham.
- Du elsker ham stadig. - Nej. Du forstår det ikke.
- Er jeg tosset? - Det er en dødssynd at blive skilt.
Er det ikke en dødssynd at gå med kniv?
Jeg var jaloux. Tosset. Men en kombination af de to... Nej.
Som du vil, men det er vores store chance.
Vi har kun tre dage. Alle tror, jeg rejser til Niort. Du tager med.
- Tror du på helvede? - Ikke siden, jeg var syv år.
Det gør jeg.
- Fisk nu igen? - Det er den fra i går.
- Steg to spejlæg til mig. - Der er vineddike og løg på.
Jeg siger ikke, den er dårlig, men fiskelugten er skarp.
Ja, ja, senere.
- Nej tak. - Tag for dig.
- Jeg er ikke sulten. - Spis. Min lever kan ikke tåle fedt.
Må jeg bede rektor om et glas vin?
- De har allerede fået to. - Kun to. Kun to.
Lad gå.
Bonum vinum laetificat coro mini.
- Hvad er det? Et ben? - Jeg er ikke sulten.
Spis nu!
- Synk. - Jeg kan ikke.
Synk.
- God fisk, hr. Raymond? - Perfekt.
Den er... meget næringsrig.
- De der trænger til at knokle lidt. - Stille! Ellers bliver I her.
Synk!
Alle kigger på dig. Synk nu.
Afskyeligt. Og jeg taler ikke om fisken.
Hvad venter De på, hr. Drain? Smid slynglerne ud.
Hvad foregår der? Spis jeres fisk og ti stille!
Smid dem ud, sagde jeg.
Hvad venter De på, hr. Raymond? Hjælp Deres kollega!
Ud med jer. Hvad skal det her betyde?
Ud med jer. Og vær forsigtige.
En skive pølse og to skefulde mos er ikke nok til de drenge.
De skal spise det, der bliver serveret.
- I hæren... - Du er ikke adjudant nu.
Jeg har ikke råd til sej til alle.
Da jeg var barn, købte vi hvilling. Sej var for dyrt.
Jeg køber eksklusiv fisk, men til min pris.
Man skal ikke købe nedsat fisk. Fiskehandleren er ikke dum.
Han betaler ikke, men det gør jeg. Jeg betaler alt her.
Portneren, hr. Drain, Germaine, Sabine, Thérese...
Og, Nicole. Jeg siger ikke noget, men det må ikke gå ud over børnene.
Jeg protesterer. Jeg kan ikke holde det ud.
Fald nu ned. Du ved, at det ikke nytter noget.
Jeg vil dø. Så slipper jeg for ham.
Dø og gør det i en fart. Vi giver dig en god begravelse.
Det betyder ikke noget for skolen, og jeg får det bedre af det.
I må hygge jer. Jeg skal tidligt op og er nødt til at pakke.
Jeg tager af sted klokken syv.
Hvil dig nu, min ven. Godnat, den anden.
Det bliver skønt med lidt ferie. Tre dages bryllupsrejse.
Åh nej... Nej!
Nicole!
Nicole! Nicole!
Heroppe. Jeg kommer ned.
Hvad laver du?
Pas på! Flyt dig.
Hvem skal med bussen til Pont de Saint-Cloud?
- Er din søster på badeværelset? - Ja, indtil klokken ti.
- Hit med min pakke. - Du får set min søster nøgen.
- Skal De ikke med os, Soudieu? - Nej, vi fire deler en taxi.
Der er nok nogle, der har råd til det.
- Har De ingen kuffert, de Gasquet? - Den tager chaufføren.
Vores chauffører er ikke så dygtige, kære ven.
- Vi ønsker rektor god ferie. - Tak.
Plantiveau, er fruen ikke kommet ned?
Jeg åbnede porten for damerne, da jeg havde ringet med klokken.
Fru Delassalle og frøken Horner tog varevognen. Vidste De ikke det?
Jo, det gjorde jeg da. Jeg havde bare glemt det.
Men det er irriterende. Meget irriterende.
Især for herrerne her.
En af jer må blive her og holde øje med dem, der bliver.
Var det ikke på gymnasiet i Niort, at du fik problemer?
Jeg sagde op, så sagen er afsluttet.
- Lever dine forældre? - Nej, et lærerpar lejer 1. sal.
- Er der nogen i huset? - Rolig. Jeg har tænkt på alt.
- Skal jeg køre? - Det kan du jo ikke.
- Desuden slapper jeg af. - Spar på kræfterne til i morgen.
- Vi tør ikke gøre det. - Du kender mig ikke.
Et er at ønske en død, men at dræbe...
- Har du ikke ønsket mig død? - Nej, kun ham.
Han sagde: "Bare rolig, hendes hjerte giver snart op."
"Vi deler skolen, når hun er død."
Hvad svarede du så?
- Skal jeg være ærlig? - Hvis du kan.
- Jeg kendte dig ikke... - Ti stille. Jeg vil ikke vide det.
Pas på trinnet.
Frøken Horner. Sikken behagelig overraskelse.
De skal ikke gøre Dem noget besvær.
Sikken masse kufferter. Hr. Herboux bliver sur, hvis jeg har mere end én.
Fru Herboux, grammatiklærer. Fru Delassalle, skolens rektor.
Hyggeligt at møde Dem.
- Glem ikke lejen. På en check. - Det er frygtelig pinligt.
Jeg ville give Dem den i morgen, men vi har ikke fået penge endnu.
Vi regnede med dem. Men bare rolig. Jeg kigger forbi i aften.
Nej, jeg kommer op til Dem i morgen. Vi er lidt trætte.
Ja, fru rektor virkede også lidt sløj.
Lad, som om du er hjemme.
Det er herligt at være hjemme.
Sluk lyset. Der er ingen grund til at have det tændt.
- Allerede? - Så er det overstået.
Frøken, giv mig Saint-Cloud. Nummeret er Molitor 27 45.
Tak.
Jeg elsker at gå uden sko. Når det er koldt, tager jeg skisokker på.
Tag den.
Hvad venter du på? Den bider ikke og giver ikke lussinger.
Hvem der? Så svar dog.
Nå, er det dig?
Niort? Tror du, at jeg har råd til det?
Og benzinen? Hvad siger du?
Jeg siger, at vi skal separeres. Ja, jeg vil skilles.
Du er ung og stærk. Du klarer dig.
Skolen var min medgift, så den tager jeg tilbage.
Vi ordner det formelle efter ferien.
- Hvad? - Jeg kommer.
Jeg tager toget i morgen. Vi ses hjemme hos Nicole.
- Nå? - Han kommer i morgen aften.
Germaine.
- Du bliver forkølet. - Nej, jeg bliver kvalt.
- Du har feber. - Nej, jeg er bare varm.
Jeg troede, at han ville være her før dig.
Man får det ikke altid, som man vil. Alt var lukket.
- Har du købt en dug? - Ja.
- Vandafvisende. - Den er lidt for stor.
Ikke til ham.
Gæt hvor meget. 2500. Det er sådan, de tjener penge.
Vi åbner den. Det er mere naturligt.
Det er en skam at smide det ud.
- Her. Det kan muntre dig lidt op. - Nej.
- Det smagte godt. - Man plejer at komme vand i.
Det ville da være synd. Giv mig den lille flaske.
Opdager han det ikke?
Han kommer til at sove som en sten.
- Efterlader det ingen spor. - Det er et sovemiddel. Det opløses.
Han kommer garanteret ikke.
Det var toget, der kørte under broen.
Sæt den derhen.
Stop! Jeg beder dig. Det er forfærdeligt.
- Vi skal da fylde det. - Jeg kan ikke. Ikke i dag.
Vi er nødt til det. Det ved du. Det er i dag eller aldrig.
Aldrig! Jeg kan ikke.
Som du vil. Du forpasser chancen. Men han forpasser ikke sin.
Især ikke efter din opringning.
Jeg ved ikke rigtigt... Jeg ved ikke længere noget...
Hjælp mig, søde Nicole.
Hvorfor dog? Du kan jo ikke. Jeg skulle ikke have stolet på dig.
- Du svigter mig. - Du har ret. Jeg er uduelig.
Jeg er en ruin, en lille ruin. Det kaldte han mig.
Men den lille ruin hævner sig.
Hun gør det, der skal til. Også selv om hun kollapser bagefter.
Han opdager desværre aldrig, at jeg står bag det.
Rolig nu. Før gav du op, og nu hidser du dig op.
Det her kræver, at man er rolig. Helt rolig og koldblodig.
Det skal jeg nok være. Det lover jeg.
Nå ... Jeg skal op til idioterne.
Kan du ikke blive hos mig?
Sæt, de kigger ud og ser ham komme.
- Du kommer snart tilbage, ikke? - Så hurtigt som muligt.
Tag det roligt. Om en halv time er det overstået.
Frøken Horner! Jeg ventede Dem ikke nu.
Fru Delassalle hviler sig. Må jeg komme ind?
Værsgo.
Vi hører radio. Vi har lige spist.
Radioteateret er slut. Zapi Max begynder om 35 sekunder.
De har hørt "Leg ikke med kærligheden" af Alfred de Musset.
Du godeste.
- Godaften, Michel. - Godaften.
Kom.
- Er du så stolt? - Shh! Overboen kan høre dig.
Base rolig. Jeg skal nok være diskret.
En mand, der render efter sin hustru, opfører sig underligt.
Jeg måtte gemme mig for Plantiveau.
Det er ydmygende at gemme sig for sin portner.
Jeg kunne jo ikke sige, hvor jeg skulle hen.
Du har fået mig til at komme. Hvad venter du på? Pak kufferten.
- Nej, jeg bliver. - Nægter du at tage med?
Jeg vender først tilbage efter vores skilsmisse.
- Du vil altså skilles? - Ja.
- Mod din religiøse overbevisning? - Jeg skal ikke giftes igen.
Vi skal være enige om det.
- Det mener min advokat ikke. - Har du en advokat?
Advokat Berthoux, Avenue Victor Hugo 64. Du kan tjekke adressen.
I morges sagde han, at jeg kunne blive skilt ret hurtigt.
Nå, sagde han det? Sikken morsom advokat.
- Jeg fortalte ham... - Du fortalte...
Vores hemmeligheder og intime detaljer. Det må han have nydt.
Du, den tidligere nonne. Hvad skal jeg sige? Det er ondt.
Fortæller du ikke dine elskerinder alt?
- Er der noget, Nicole ikke ved? - Af to ord er tre løgn.
- Nogle detaljer kan ikke opdigtes. - Jo, hun kan finde på alt.
Gud ved, hvad hun sagde til advokaten.
- Jeg må tale med ham. - Ikke nu. Han spiser sikkert.
Når han hører, at jeg er rejst fra Paris...
Du må ikke! Jeg løj om, at jeg har talt med en advokat.
Lyver du nu også? Det breder sig.
Skilsmissen er måske også en løgn?
Nej, jeg vil skilles. Det er den eneste løsning.
Det er også bedst for dig, Michel. Det er bedst, hvis vi bliver skilt.
Hold nu op, Cricri.
Ved du, hvor dyrt det er? Og skandalen... Har du tænk på den?
- Hvilken skandale? - Jeg skal jo også have en advokat.
Når advokater først begynder at tale, er de ikke til at stoppe.
- Forældrene tager børnene fra dig. - Tror du det?
Ja, du går konkurs. Stod det til mig, havde vi solgt for længst.
Med dine penge og mine kontakter kunne jeg have lavet store handler.
Vi kunne have levet i sus og dus, du og jeg.
- Men du ville have skolen. - Det var en sikkerhed.
Vi skiftede den store bil ud med en mindre.
Jeg opgav min træning. Jeg går i mine gamle jakkesæt.
Vi er rige, men lever som fattige. Ved du, hvordan jeg betalte turen?
Jeg solgte mit opslagsværk. Mit arbejdsredskab.
Alt det gjorde jeg for din skyld.
Jeg fortryder ikke noget, men når du smider mig ud -
- bliver jeg ked af det, Cricri. Utrolig ked af det.
Du gjorde mig ked af det.
Vi skændtes, men ikke mere end andre par.
Hvad søren er det?
Vent. Nu må du ikke lyve. Du må for alt i verden ikke lyve.
Du gjorde mig meget ked af det. Ubevidst måske, men sket er sket.
- Spørg Nicole. - Nævn ikke den satan.
Hun udnytter, at du er syg.
Hun ved meget og har god smag, men en dårlig indstilling.
Hun bliver fyret, og så ansætter vi en mand i stedet.
- Michel! - Mit jakkesæt! Idiot!
Hent en serviet. Jeg får pletter på tøjet og lugter af spiritus.
Kom i sving.
Der og der.
Det nytter ikke noget at være sød. Du skal dresseres, min pige.
Hvad venter du på?
Hent noget varmt vand, for pokker.
Vi rejser med det samme. Så er vi hjemme i morgen tidlig.
Hvor lang tid tog det at køre hertil? 10-12 timer?
Så svar dog.
Kan du ikke tale?
Kvinde der, et glas til.
Jeg er svimmel.
Kan du ikke hælde?
Sådan skal det være.
Fin farve.
Lad være med at kigge på mig med dine gale øjne.
Er det prinsessen, som betaler?
Hvor er hun for resten? Gemmer hun sig?
- Hun er oppe hos sine lejere. - Nå, så hun har lejere.
Det har hun aldrig fortalt.
- Jeg er træt oven på togturen. - Læg dig ned.
- Er det din eller hendes seng? - Vores.
Skoene... Tag mine sko af.
Hvad er der dog galt med mig i aften?
Jeg vil ikke sove.
Jeg vil ikke sove. Jeg vil ikke sove. Vi skal af sted...
Hvad laver du?
- Sov. - Hvorfor slukker du lyset?
Jeg er så træt.
- Hvad er det? - Ikke noget. Sov nu.
- Hvordan er du kommet ind? - Den vej.
- Hvor meget har han drukket? - Tre glas.
Han var dygtig.
Han drømmer.
Han er klar. Vi kan godt tage ham.
Giv ham skoene på.
- Hvad laver hun dog? - Hun bader.
Klokken ti om aftenen? Underlige vaner!
Hvor ligger Mocambiquestrædet?
- Mellem Madagaskar og Afrika. - Mellem øen Madagaskar og Afrika.
Bravo!
32.000 franc.
- Stopper De, eller fortsætter De? - Jeg fortsætter.
Jeg fortsætter selvfølgelig.
Jeg vinder 32.000 franc, og vi kan ikke høre en lyd!
Sataner! Forbandede sataner!
Jeg kan ikke høre spørgsmålet. Midnatsbad. Roms forfald.
Det går ud over vores underholdning. Jeg kan skrive en klage.
Og det gør jeg!
Den 17. klokken 22.05...06.
- Hvad leder du efter? - Hans returbillet.
Her er den. Og en kvittering fra spisevognen.
Brænd det.
Så gør vi det. Tag benene. De er lettest.
Sammen.
Bronzestatuen.
Bronzestatuen på kaminhylden.
Giv mig den.
Og så dugen.
Dugen...
Det er overstået.
- Led han? - Han mærkede ikke noget.
Kan vi ikke køre tilbage med ham i aften?
Når han bliver fundet, skal vi kunne bevise -
- at vi var her, da han døde. Det skal de deroppe bruges til.
Hun har stadig ikke tømt badekarret. Jeg kan altså ikke sove.
Når hun tømmer det, begynder larmen igen.
Jeg kan ikke sove ved siden af Niagara-vandfaldet.
- Skal du være oppe hele natten? - Jeg sidder.
Hun får til midnat.
- De er her. - De tog sig god tid.
Da jeg gik forbi cafeen, sad de der allerede. Det koster.
Hvis du var udlejer, og jeg var rektor...
Så kunne vi også have spist godt.
Jeg tager en middagslur.
Nu kommer oversvømmelsen!
- Hvad er der? - Hvor er han grim.
Nu har jeg fået nok. De må altså rejse.
Hvor trist, at De allerede skal af sted.
Skolen begynder igen i morgen.
- Jeg skulle bare hente mit stel. - Det er tungt.
- Har De en stump snor? - Snor? Nej.
Måske kan det her bruges.
Jeg prøver.
Jeg gør det. Det er det nemmeste.
- Det går ikke. Der er for meget i. - Vi kan da fjerne lidt.
Jeg henter metalkisten. Den er solid.
- Begynd at tømme kisten. - Nej, vi er allerede sent på den.
Det har jeg sagt til dem.
Nu er den der. Så kan den komme ind.
Pas på!
Jeg siger til. En, to...
Nu er det let. Et lille puf i bagenden...
Jeg varmer motoren op.
- Sådan. - Præcis.
- Tak for hjælpen. - Det var søreme så lidt.
Her er lidt mad til køreturen. Kør forsigtigt. Der er meget trafik.
Der er 15.000 betjente på vejene. En i hvert gadekryds.
- Endnu en gang tak for hjælpen. - God tur. Farvel.
- Ikke endnu. - Men før eller siden...
Der er kun én udvej. Vi er uhyrer. Jeg kan ikke lide at være et uhyre.
Er det bare ham, så... Et sandkorn, som faldt fra forsynets hånd.
Så lad være med at standse!
- Alle tankstationer var lukket. - Det forstår jeg godt i dag.
Vent. Der er altid lidt tilbage.
- 963 franc. - Jeg har kun en 5000-seddel.
Jeg kan veksle den for Dem.
- Skal De til Tours? - Nej.
Må jeg ikke køre med lidt af vejen? Bussen ville ikke have mig med.
Chaufføren er antimilitarist. Ligesom mig.
- Vi er allerede to. Der er fyldt op. - Jeg fylder ellers ikke noget.
Jeg vil nødig komme for sent. Vær lidt sød ved en soldat.
- Lad mig være. De er jo fuld. - Mig?
Jeg er sød, men hvis det skal være på den måde, sætter jeg mig bare ind.
Gå ud derfra! Hører De?
Nicole!
Ud med Dem!
- Hvad foregår der? - Det er Robert. Han er uskadelig.
Du skulle skamme dig, Robert.
Gå ud med dig, ellers bærer jeg dig ud.
Hvad har grisen dog gjort? Gulvet er vådt. Jeg vasker det.
Det er der ikke tid til. Men tak.
Start bilen. Der er hul i dugen.
- Hørte du det? - Det lød som chefen.
- Så er han altså kommet tilbage. - Endelig.
- Behøver vi at larme så meget? - Ja, ellers åbner Plantiveau ikke.
- Tre korte dyt er Michel. - Plantiveau sover dybt.
Jeg vækker ham.
Kommer De, Plantiveau?
Jeg troede, det var rektor.
- Hvor er hr. Delassalle? - Spørg ham, når De ser ham.
- Du virker træt. - Overrasker det dig?
Kør.
Undskyld, at vi vækkede Dem. Godnat.
- Vi behøver ikke at have lys på. - Eller musik tændt.
Nej, ikke nu!
- Det er toilettet. - Det er nok Pascual.
- Han står op hver nat. - Måske kigger han ud.
- Kan man se ham herfra? - Nej.
Vandet er for beskidt, eller også er vi for langt væk.
Man kan ikke se noget.
Hvad nytter det at stå der? Vi finder jo alligevel ikke liget.
- Luk! Der bliver iskoldt. - Der stinker herinde.
- Rektor er ikke kommet. - Han jagter damer.
- Han har allerede to damer. - Jeg skal have mange.
Tænk på Napoleon og Ludvig XIV. De havde mange.
- Tror du, du er Napoleon? - Jeg er Falkeøje
- Lad være med at fjolle, Moinet. - Jeg leger indianer.
Skriv: "Mine dumme kommentarer giver løssluppenhed."
Er det rigtigt, at rektor er væk?
Ja. Jeg har drukket ren vin tre gange nu.
- Hvad er der sket? - Jeg så ham klokken otte i forgårs.
- Ved middagstid var han væk. - Og er ikke vendt tilbage?
Underligt. Det ligner ham ikke.
Stakkels fru Delassalle. Hun, der er så bekymret i forvejen.
Han kan blive, hvor han er, men han kommer sikkert snart.
Og så skal vi drikke dårlig vin igen.
- At være. - Var, været.
- At bære. - Bar, båret.
- At slå. - Slog, slået.
- At begynde. - Begyndte, begyndt.
- At bide. - Bed, bidt.
- At brække. - Brækkede, brækket.
- At vælge. - Valgte, valgt.
- At komme. - Kom, kommet.
- At falde. - Faldt, faldet.
- At finde. - Fandt, fundet.
- At give. - Gav, givet.
- At beholde. - Beholdt, beholdt.
Så du det? Han lod, som om han ikke så ham.
- Liget ligger på bunden. - Hvornår flyder det op?
- Hvad ved jeg? I nat, i morgen. - Jeg kan ikke holde det ud.
Vi kan ikke bede om at få tømt bassinet.
Det er helt naturligt, at vandet er beskidt.
- Jeg påtager mig ansvaret. - Det kræver, at man er voksen.
Du tænker som et barn.
Nul. Mere end det får du ikke.
Hvordan kan du rette opgaver? Jeg markerede en fejl, som ikke var der.
- Visk det ud. - Jeg har ikke noget viskelæder.
Værsgo.
Hvis han ikke er flydt op i morgen, får jeg bassinet tømt.
Jeg håber ikke, at vi fortryder det.
Du må ikke bide negle.
Jeg var ikke med. Er du med os eller dem?
- Se der! - Jeg ventede bare på det. Kig væk.
- Kig væk, sagde jeg. - Du må gøre noget. Det lovede du.
Giv mig nøglerne, så fremskynder vi processen.
Det var snedigt, men hent nettet i stedet.
Soudieu! Vis, hvor hurtig De er på 100 meter.
Frøkenen skal øve sig i at kaste.
- Vær De glad for, jeg dykker godt. - De må ikke.
Lad ham gøre det. Han er god til det.
- Hvor tager det lang tid. - Det kan være, han drukner.
- Har du dem? - Jeg fandt den her.
Det er rektors lighter. Hvad med nøglerne?
- Der er " chokoladesuppe" på bunden. - Klæd dig på. Vi løser det.
Vi må vist hellere tømme bassinet. Hvad mener De?
Ja, det må vi nok hellere.
Få fat i Plantiveau.
Det har ringet ind. Hvad venter I på?
Plantiveau...
- Vær forsigtig. Der er dybt. - Jeg kan godt svømme.
Det er også dem, der kan svømme, der drukner. Andre holder sig væk.
- De skal tømme bassinet. - Nu?
Jeg var på vej til barber.
Gør det nu, Plantiveau. For min skyld.
Lad gå. Fisken venter. Men der går nok en time med det.
Hun ked af det, så vær stille.
Hvorfor kigger I sådan på mig?
Godt. Sekskantens overfalde i forhold til omkredsen?
Nå? Jeg venter...
Jeg venter...
- 6 AB X 1/2 OH. - Flot. Sæt Dem ned igen.
Tag jeres kladdehæfter frem.
Jeg kommer lige om lidt.
Hvad skete der med hende?
Det er ikke sandt. Det er umuligt. Jeg kan ikke have set rigtigt.
- Du så helt rigtigt. - Han var der ikke.
Han var der ikke.
- Kom ind. - Lægen er her, frøken.
Jeg tror, det var, fordi bassinet var tomt.
Hun er bange for åbne pladser og blev svimmel.
- Det er muligt. - Naturen er bange for tomrum.
Et tomt bassin er ikke som en fuld flaske.
- Har fru rektor det bedre? - Doktor Loisy er hos hende.
De tager hendes elever, hr. Raymond.
De, hr. Drain, ser til mine. Jeg kigger til fru rektor.
Det er åbenbart hende, der bestemmer nu.
- Nå, doktor? - Når det er slut, er det slut.
Hvor er manden? Han skal skynde sig at komme.
Indtil da skal hun have fred og ro. Skån hende.
- Er der ikke en specialist? - Jeg kan ringe til Bridoux.
Han er 60, men har Paris' bedste øre, og så er han en sand gourmet.
Giv hende lidt digitalis.
- Lægen sagde... - Slå skodderne for og gå.
Nej, det er for nemt.
Tror du virkelig, at et lig forsvinder af sig selv?
Liget er blevet fjernet, men Plantiveau har ikke lukket nogen ind.
- Hvorfor skulle han lyve? - Hvis ingen har forladt stedet..
Så må liget være her et sted. Jeg kan bare ikke finde det.
Der er ingen spor efter det.
Mit hoved er ved at sprænges. Det er vanvittigt.
Det har været vanvittigt lige fra starten.
Du tog nogle haner, der løber, beholdere, der fyldes og tømmes -
- og planlagde en forbrydelse, som i virkeligheden ikke er der.
Badekar fyldes, og bassiner tømmes. Det var sygt, og jeg lyttede til dig.
Kom ind.
Rektors jakkesæt er blevet afleveret. Det, han lige har haft på.
- Hvem kom med det? - Vaskeriet.
- Hvilket? - Det ved jeg ikke.
Han spurgte, om det var det rigtige sted.
- En omhyggelig herre. - Kom til sagen.
Han sagde, at det kom fra hr. Delassalle.
Jeg spurgte, om han havde mødt ham.
Det havde han ikke, men det skulle afleveres i en fart.
- Skal jeg hænge det op? - Nej, aflever det her.
Det er hans.
- Det er jo det glade vanvid. - Vent.
Rue Saint-Ferdinand.
Goddag, de damer.
Leverede De et jakkesæt til Saint Cloud i dag, til fru Delassalle?
- Var der noget galt med det? - Nej, men hvem afleverede det?
- Jakkesættet var skotskternet. - Dem ser vi mange af.
Nu kan jeg huske det. Det var en slank mand, mørk -
- med en cigaretholder i bambus.
Her er et kors. Buddet glemte noget i morges.
Den her lå i baglommen.
Hotel Eden. Værelse ni.
Deres mand havde et besynderligt liv.
Buddet kan gå derhen med nøglen.
- Kender De hotellet? - Ja, det er ret luksuriøst.
Første gade til venstre. Nummer 27.
- Jeg går ind. - Nej, det er sikkert en fælde.
Så finder vi da ud af, hvem der står bag den.
- Hvad vil De her? - Jeg søger hr. Delassalle.
Han er her aldrig om dagen.
- Hvad tid kommer han? - Jeg ved ikke, om han kommer.
Han har aldrig sovet i sengen, og her er hverken tøj eller kuffert.
Ingenting. En besynderlig gæst.
- Har De set ham? - Nej. Natportieren har heller ikke.
- Hvorfor spørger De om alt det? - Han er min mand.
Så er det ikke her, De skal lede efter ham.
Tro mig. Han lever sit liv et andet sted.
- Hvad foregår der dog? - Aner det ikke. Ingen ved noget.
Det er urimeligt.
80.000 franc. Bruserreparation. Den er to år gammel.
Nu gøres der udlæg.
Giv dem halvdelen. Det er bedre end ingenting.
- Han var da død, ikke? - Det burde du vide bedre end jeg.
- Hvorfor siger du det? - Det var dig, der dræbte ham.
Det var dig, der planlagde det hele.
Vi gjorde det sammen. Du ringede til ham.
Du købte dugen og sovemidlet. Det kunne jeg ikke have gjort.
- Du lokkede ham. - Løgner! Du ved, jeg var imod det.
Han kunne have sovet rusen ud.
- Hvem åbnede for hanen? - Hvem hentede statuen?
Det er for nemt.
- Vi må se, hvem retten dømmer. - Retten skræmmer mig ikke.
- Så gå dog til politiet. - Det har jeg også overvejet.
For at skyde skylden på mig? Jeg ringer til politiet først.
Værsgo. Men jeg fortæller dem hele historien.
Du var jaloux og dræbte ham. Jeg hjalp dig af medlidenhed.
Du var jaloux, fordi det var forbi imellem jer. Du dræbte ham.
Det ved du.
Hvad venter du på?
- Min avis? - Værsgo. Frisk fra trykkeriet.
- Christina! - Jeg vil ikke tale med dig.
- Hvad skal du? - Bekende mine synder.
- Præsten beder dig gå til politiet. - Så gør jeg det.
- Og afslører mig samtidig? - Jeg kan ikke leve sådan her.
Gør det ikke. Det er forbi.
De har fundet ham. Læs!
- Hvorfor i Seinen? - Det vigtigste er, at han er fundet.
Alt stemmer. Signalementet, broen ved siden af -
- liget, der dukker op efter tre dage. Vores alibi holder.
Han ligger i lighuset.
Jeg læste det her, og jeg tror, det er min mand.
Legitimation.
Kan De beskrive hr. Delassalle?
Mørkt hår, slank, mørke øjne.
Alt det stod avisen. Giv mig nogle detaljer.
- Hvad vil De gerne vide? - De må selv sige noget.
- Blindtarmsbetændelse er en detalje. - Den har han fået fjernet.
- Hvor mange tænder havde han? - Alle, vist.
- Plomber? - Sikkert en eller to.
- En eller to? - To.
- Modermærke? - Ja, på skulderen.
- De sagde ikke noget om et armbånd. - Det havde han heller ikke.
Ikke det?
- Hvad havde han på højre lår? - Ikke noget.
- Tænk Dem godt om. Over knæet. - Ikke noget.
Så må der være tale om en fejl.
Find 4702 frem.
De har ret. Intet armbånd og intet over knæet.
Vil De komme med mig, frue?
- Det er ikke ham. - Er De sikker?
- Ja. - Jeg beklager.
Taxi!
- Saint-Cloud. - På den her tid af dagen?
Jeg vil ikke spise aftensmad på en karrusel.
Har De det ikke godt?
Det er nok reaktionen, der kan komme bagefter.
De burde være lettet over, at det ikke var ham. Kør.
Har De det bedre?
Jeg hedder Alfred Fetich og er pensioneret kommissær.
Jeg har ikke kontaktet politiet.
Ikke det? Det var dumt. Det er ellers deres opgave.
- Jeg skal nok gøre det. - Overlad det hele til mig.
Politiet har for meget at se til.
Hvis De vil, kan vi finde Deres mand sammen.
40 års erfaring skal man ikke kimse ad, og jeg har god tid.
Nej, det er der ingen grund til.
Finder jeg ikke noget, er det gratis. Finder jeg noget, bestemmer De selv.
Bedre kan det ikke blive.
- Hvor længe har I været gift? - Otte år.
- Hvad har det med...? - Overlad alt til mig.
Otte år.
Det koger, frøken.
- Hvor længe kan det koge? - Fem minutter.
Hvad ved jeg? Han kom og gik, som han ville. Han var jo chef.
Desuden var der ferie.
Var han deprimeret?
Nej, sådan var han ikke. Han gjorde ikke livet så svært.
Han var stærk og sporty. Han var en god tennisspiller.
Modtog han et telegram i søndags? En opringning?
Man tager tit af sted efter en samtale.
I søndags var jeg i parken med fruen. Vi sørgede for, skolen var lukket.
En ulykke måske? Hvordan kørte Delassalle? Hurtigt?
Han havde ikke bilen. Damerne kørte i den til Niort.
- Kan han være druknet? - Nej, han var som en fisk i vandet.
Han svømmede utrolig godt.
De skal have tak.
Jeg tror, De kan være helt rolig. De bekymrede Dem vist for hurtigt.
Han har kun været væk i fem dage, og så leder De allerede i lighuset.
Artiklen i avisen skræmte mig. Mørk, i 30'erne, 1,70 m...
Dem er der mindst 100.000 af i Paris -
- ud over alle turisterne.
Troede De, han havde begået selvmord?
Man begår ikke selvmord nøgen.
Min hypotese er mindre tragisk.
- Og med hypotese mener jeg... - En anden kvinde. De har ret.
- Jeg skal nok betale Dem... - Jeg vil ikke have penge af Dem.
Hvis jeg ikke fandt noget, skyldte De mig heller ikke noget.
Men bare rolig. Jeg finder ham.
Det er længe siden, jeg har været på en skole.
I min tid var det en kommuneskole. Ikke nær så elegant.
Tænk, hvis vi havde haft sådan en...
De har tømt den. De tænkte altså på muligheden.
Overhovedet ikke. Det var mig, der tabte mine nøgler i den.
- Hvornår? - I går morges.
Kommissær Fetich. Frøken Horner. Vores mest hengivne medarbejder.
Mig en fornøjelse. Så var det jo bare et tilfælde.
Men alligevel... Nøglerne i bassinet, manden i lighuset...
De drømmer for meget om vand.
Må jeg se hans post?
- De finder ham aldrig. - Hvor ved De det fra?
- Han har en skrivemaskine. - Ja, til bogføringen.
De har ret. Han er ikke nogen skribent.
Han var måske usikker på stavningen.
Tillader De?
Jeg har svært ved at forestille mig ham så desperat.
Lad os gå seriøst til værks.
Vi sagde: Delassalle Michel, 34 år.
Højde... 1,70.
- Sort hår. Øjenfarve? - Brun.
Næsen? Mellemstor. Ikke flyveører.
Hvordan finder man en mand ud fra sådan et signalement? Det gør man.
De er dygtige.
Hvad var han iført, da han gik hjemmefra?
- Vi har her ikke den dag. - Nå nej, det havde jeg glemt.
Lad os tjekke, hvad der mangler i garderoben.
En, to, tre, fire, fem, seks...
Hvordan så det syvende par ud?
Det var et par mokkafarvede sko.
- Slips? - Rødt med en hvid stribe.
Det så De med det samme. Her er jo mindst 25.
Og jakkesættet?
Jakkesættet?
De kender åbenbart slipsene bedre.
Det var et skotskternet jakkesæt. Et gråt.
Et gråt skotskternet jakkesæt...
- Som det der? - Ja.
Et øjeblik.
- Hvad foregår der? - Dårligt hjerte. Hun skal have ro.
De skulle have sagt noget. Det haster jo ikke.
Pas på Dem selv. Jeg tager hen på stationen til mine venner.
Og bare rolig. Jeg vender tilbage.
- Han var betjent, sagde Plantiveau. - En privatdetektiv.
Til våben!
Hébergé! Hvis De er klar, er der andet at se til.
Først og fremmest latin. Da de havde tabt, var der stadig latin.
Det vidste kirken. Den sidste landsbypræst kunne latin.
- En præst virker ikke så dygtig. - Det er ikke hans metier.
- Men jeg vil påstå... - Undskyld.
Moinet, hvad laver De der? Skal De ikke lave lektier?
Rektor straffede mig.
- Hvad er det for noget vrøvl? - Hvorfor straffede rektor dig?
- Fordi jeg baldrede en rude. - Så er rektor måske vendt tilbage.
Jeg er ved at være træt af det her. Ud med sproget.
- Hvem straffede dig? - Rektor.
- Man må ikke lyve. - Jeg lyver ikke.
Du skræmmer ham.
Fortæl, hvad der er sket. Gør du det, slipper du for straf.
- Hvordan baldrede du ruden? - Med slangebøssen.
Rektor åbnede døren og sagde, at jeg skulle gå direkte i seng.
Det kan umuligt have været ham. Han er her ikke.
Moinet lyver altid. I sidste uge havde han kæmpet mod en løve.
Han er en ung lystløgner. Ingen anden har set rektoren.
- Men der er en baldret rude. - Han straffer vel næppe sig selv.
Det er helt klart en hallucination.
Da ruden gik itu, så han nok rektor foran sig.
Mørket gjorde resten. Barnet så sig selv blive straffet.
Jeg tror, han driver gæk med os.
- Giv mig din slangebøsse. - Den har rektor taget.
Overdriver De ikke lidt nu, unge Moinet?
Jeg er træt. Jeg går i seng.
Gå De bare i seng. Vi klarer det her.
Vores tålmodighed med Dem er sluppet op, Moinet.
Stil Dem ind i skammekrogen, til De fortæller sandheden.
Så må vi se, hvem der giver op først.
Jeg så ham. Det ved jeg bare.
Der er slangebøssen. Men Moinet har ikke lagt den der.
- Hvem har mon så? - Det kan have været hvem som helst.
- Et tilfælde... - Ja.
Og det var et tilfælde, at Fetich var i lighuset.
Og jakkesættet, hotellet og nu eleverne...
- Var det også bare tilfælde? - Rolig. Jeg har ikke stålnerver.
Der må være en forklaring. Desværre er der ingen mirakler.
Når jeg lukker øjnene, ser jeg ham komme ind.
- Tys! Liget er gået i forrådnelse. - Ja...
Hvis han ellers er død.
Jeg har set døde mennesker før. Michel er død.
- Gå i seng og spekuler ikke mere. - Umuligt.
Uden søvn overlever du ikke tre dage til.
Doktor Loisy er bekymret og har bedt Bridoux komme i morgen.
Til hvilken nytte? Mine dage er talte.
Slip mig! Jeg har ikke dine kugler.
- Giv ham så kuglerne. - Jeg har dem ikke. Stop!
Stop så! I må gerne slås, men lad være med at råbe.
Fru rektor er alvorligt syg, så gå væk herfra.
Moinet, Deres straf er midlertidigt ophævet.
- Gå hen og bliv fotograferet. - Tak.
Uden rektor og hans hustru er det ikke noget skolefoto.
Det bliver bedre næste år. Smut, børn.
Sæt den foran vinduet. Der holder en bil foran døren.
Her er en professor fra universitetet.
- Jeg må hellere gå ned. - Jeg bliver her. Jeg ringer til Dem.
De har lavet for meget og trænger til hvile.
- Må jeg stå op? - Det ser vi på om nogle dage.
Må jeg ikke engang gå ned i gården?
De må slet ikke røre Dem, til lægen siger det.
Så er vi klar. Kig på min hånd. Stå stille.
En, to... Tak.
Jeg tager et til.
Kør bare forbi.
- Det er dyrt at indlægge hende. - Der er ingen arvinger.
Når nogle dør, holder rustvognen foran døren. Det kan jeg ikke lide.
Det kan mine klienter heller ikke.
- Må jeg se? - Forsigtig! Det er vådt.
Ingen bevægede sig.
Og jeg har fået hæderspladsen. Jeg ligner jo rektor.
- Hvad er det inde i vinduet? - Det ligner rektor.
- Må jeg se, frøken? - Lad mig være.
- Jeg så ikke noget. - De gik ikke glip af noget.
Det var en skygge. Måske fra en sky, som lignede rektor.
Sæt, det var ham. Han ville nok bare ikke forstyrre.
- Eller også ville han drille os. - Han plejer ikke at lege gemme.
- Så De noget? - Jeg fokuserede på gruppen.
Nu skal vi have opklaret det. Moinet!
De, der er så observant. Så De rektor?
- Seks timer i skammekrogen er nok. - Der var altså ikke nogen.
Det er ikke godt for mit ry, hvis folk bare kan smutte ind.
- Jeg er bange. - Det er jeg også.
- Vi må stikke af.
- Klæd dig på. - Jeg må ikke bevæge mig.
Hvor skulle vi flygte hen?
- Hjem til mig. - I Niort?
Tror du ikke, at han finder os der?
- Vi rejser. Der, hvor du vil hen. - Det nytter ikke noget.
- Jeg kan ikke blive her. - Så kør dog.
- Jeg kan ikke forlade dig. - Jo, du klarer dig uden mig.
Desuden vil jeg ikke se dig mere.
Når det, der skal ske, sker...
... foretrækker jeg at være alene.
Nej, jeg beder dig.
- Du hader mig. - Overhovedet ikke.
- Har du den kuffert, jeg gav dig? - Den står på gulvet ved garderoben.
- Er det bedst, vores veje skilles? - Ja, det er det.
Jeg håber, at du klarer dig godt og glemmer det.
" 'Skælv,' sagde hun. 'En pige, der er mig værdig." '
"Jødernes Gud er stærkere, og du er i hans vold."
- Hvad laver De her? - Jeg så på Dem.
Jeg kom for at aflægge rapport, men De sov så tungt.
Lad mig være i fred. Jeg er alvorligt syg.
De får det snart bedre. Problemerne er løst.
Må jeg ikke bare dø i fred og ro? Dør jeg ikke hurtigt nok.
Hvad taler De om? De skal skam ikke dø.
Jeg har fundet ham. Han kommer snart.
De ved jo godt, at det ikke passer. Jeg har dræbt ham.
- I eftermiddags? - For fem dage siden.
Fem... Så taler vi ikke om samme mand.
- I Niort. - Men De ledte efter ham i lighuset.
- Liget forsvandt. - Fra Niort?
Vi kørte ham hertil og smed ham i bassinet.
Men De var ikke alene i Niort. De var der med frøken... Horner.
- Anede hun ikke uråd? - Hun var hans elskerinde.
- Hun hjalp mig. - Jaså.
Hun var hans elskerinde, og så hjalp hun Dem.
Hende vil jeg gerne tale med.
- Hun blev bange og stak af. - Naturligvis.
Den fungerer ikke. Det er Michels. Den lå et døgn i vandet.
Skal De ikke anholde mig?
De skal ikke bekymre Dem.
De skal have noget beroligende.
Godnat.
Jeg slukker.
I morgen, når De vågner, føler De Dem frikendt.
Rektor er forsvundet, fruen er syg, og Nicole er væk. Hvad betyder det?
- Arbejdsløshed. - Ja, formentlig. Der er politiet.
Jeg fandt den lige under vippen.
- Er her en flettet kiste? - Ja.
- Oven over garagen. - Oven over garagen? Kom.
- Her begynder at lugte. - Kom han ud for en ulykke?
- De ved, at jeg ikke ved noget. - Det gør jeg heller ikke.
Han må selv klare det.
- Jeg ved ikke rigtigt, men... - Vi har vist klokket i det.
Pacard!
Moinet!
Godnat.
Hvem der?
Michel Delassalle
Gik det den her gang?
Hun var stærk.
Den satans kælling. Hun sagde, hun havde dårligt hjerte.
Din stakkel. Du er jo gennemblødt.
Jeg var en time om at liste op af badekarret, uden at I hørte mig.
Og som du dog må have lidt nede i kufferten.
For ikke at tale om, da jeg blev kastet i bassinet.
- Jeg var bange mange gange. - Men det var det hele værd.
Nu er vi rige. Hvis vi sælger huset, får vi...
Mellem 15 og 20 år bag tremmer.
Det afhænger af advokaten.
Moinet! Moinet!
Vent lidt.
Dem igen. Skammer De Dem ikke?
Den dag, vi lukker skolen.
- Hvem har De fået slangebøssen af? - Fru rektor.
Hun åbnede døren og gav mig den. "Mor dig, Moinet," sagde hun.
De er umulig. Ved De ikke, at den kære frue er død?
- Hun blev kørt væk i morges. - Hun er ikke død. Hun kom tilbage.
Stil Dem hen i skammekrogen.
Jeg så hende. Det gjorde jeg altså.
Vær ikke djævelske!
Spoler ikke filmen for Deres venner.
Fortæl ikke, hvad De har set. Det vil de takke Dem for.